La recerca en ciències socials vol respondre preguntes interessants
sobre la realitat social.
El criteri més important és l'impacte de la recerca en la societat.
Utilitzem com a exemple de recerca empírica
la duta a terme per un equip de criminòlegs de la UOC
sobre els factors que incideixen en les sentències judicials a Espanya
de delictes sexuals a menors.
En aquest cas, la connexió pràctica és clara:
si els tribunals tenen en compte factors extrajurídics
quan dicten les sentències, es posa en risc
la legitimitat de la justícia davant la població.
Els jutges han de ser imparcials i equànimes.
Tradicionalment la justícia es representa
com una dona amb els ulls embenats que porta una balança.
Dos.
Però la ciència es fonamenta en la curiositat.
Moltes preguntes dels científics busquen respostes
que difícilment tenen una aplicació pràctica immediata
i s'interessen per entendre com són les coses per elles mateixes.
La principal guia és saber què s'ha investigat anteriorment
en un camp d'estudi: la recerca prèvia.
Allà trobarem quines són les preguntes que ja s'han fet,
com i on s'han intentat respondre i, sobretot, les polèmiques
sobre si les respostes s'han considerat convincents
i per què.
La recerca empírica afavoreix l'eficiència.
Conèixer la recerca prèvia ens orienta cap als temes
en els quals els nostres esforços poden ser més productius.
Si ignorem què s'ha estudiat abans, correm el risc de reinventar la roda.
La recerca és una tasca col·lectiva
en la qual els científics col·laboren, discuteixen i deliberen
per conèixer uns tipus especials de fenòmens.
El problema de si hi ha factors espuris,
que no s'haurien de tenir en compte,
que incideixen en les sentències és molt vell
perquè afecta la legitimitat percebuda
del sistema judicial i polític en general.
L'obra més influent en el sistema de justícia penal modern
va ser Dels delictes i de les penes, de Cesare Beccaria.
En el llibre, Beccaria diu
que els jutges no han d'interpretar les lleis.
El primer estudi empíric de sentències és de l'any 1933,
als Estats Units.
Els autors volien comprovar científicament
si les diferències de criteri dels jutges
explicaven la diferència en la duresa de la pena imposada.
Els psicòlegs positivistes, llavors, ja havien comprovat
que els individus es diferenciaven en els seus judicis
molt més del que es podia esperar.
Un experiment seminal va demanar a 116 professors d'institut
que qualifiquessin un mateix examen de geometria plana.
El resultat va sorprendre tota la comunitat educativa
i va deixar consternats
tots els qui havien corregit la prova.
Les qualificacions anaven del 2,8 al 9,2.
En l'estudi de les sentències,
observant les tendències a imposar penes de presó,
llibertat vigilada o multes en les sentències de sis jutges,
van concloure que la propensió dels jutges
a condemnar a presó associada a la seva ideologia
explicava millor l'empresonament d'un ciutadà,
que no pas la seva culpabilitat.
Els estudis de sentències van créixer
amb la crisi política i social dels anys 60
i van mostrar el que ja se sospitava:
Les sentències de culpabilitat eren més probables
i les penes més dures en les minories racials
o en els estrats socials desafavorits.
Específicament, la recerca de l'equip de la UOC
sobre les sentències va tenir en compte tres preguntes.
La primera pregunta es demana si el sistema de justícia criminal
perjudica o discrimina sistemàticament
alguns grups o individus.
Els jutges o magistrats traslladen a les seves decisions,
potser de manera inconscient, els prejudicis dominants
de les nostres societats?
La segona pregunta vol saber si la duresa de la legislació
afecta el comportament dels tribunals.
Finalment, la tercera pregunta vol saber
com afecten els procediments seguits en els judicis
les sentències dictades pels tribunals.
La pregunta de recerca és la presentació sintètica
dels objectius de la recerca.
És útil per als lectors,
però encara ho és més per a l'investigador,
ja que permet identificar quin és el sentit de la recerca
i quins en són els objectius.
És una brúixola que ens ajuda a saber si estem seguint el rumb adequat.
La pregunta de recerca consta de tres parts:
Primer, diu què es vol conèixer amb la recerca que volem dur a terme;
segon, amb quines dades o proves empíriques pensem treballar;
i tercer, per què té interès la recerca.
En la recerca sobre les sentències
la pregunta de recerca pot ser la següent: